В Україні - це класична індустрія з виманювання грошей в населення. Вона базується на кількох принципах.
Перший - математично доведено, що людина не може збагатитися на Форекс, якщо вона не є величезним банком на кшталт JP Morgan.
Українські банкіри про це знають, і тому здебільшого або обслуговують операції клієнтів, або володіють інсайдом. Останній дозволяє торгувати валютою, маючи впевненість у майбутньому. Стосовно гривні це неважко.
Другий принцип - жодні реальні операції українські форекс-центри не проводять.
Клієнт не робить жодної угоди на "міжнародних валютних ринках", але його у цьому запевняють. Замість "міжнародних валютних ринків" діє справжнє казино, яке один раз отримує гроші клієнта, а далі робить усе можливе, аби клієнт "спустив" усі гроші. Власне, угоди він робить з самим форекс-центром.
Третій принцип - існує купа механізмів, спрямованих на те, щоби клієнт купував або продавав валюту. Тоді з часом він обов'язково програє геть усе.
Інколи для прискорення процесу клієнта вмовляють віддати гроші в управління "досвідченим менеджерам". Тоді модель роботи форекс-центру може дещо змінюватися, але наприкінці все одно людина втрачає кошти.
Інколи форекс-центр може пропонувати роботу не лише на "валютному ринку", а і на "ринку акцій США та Європи". Обгортка інша, але технологія та сама: жодних реальних угод. Людина втрачає гроші, начебто роблячи помилки у торгівлі.
Є й непомітний бік цього явища. Його бачать лише клієнти Форекс, які вже відчули на собі всю безжалісність математичних розрахунків. Вони починають розуміти, що чоловік у краватці, що сидить на стільці посеред океану та посміхається до монітора свого ноутбука, - це не справжнє. Правда є гіршою.
Вони наслухалися обіцянок про високі прибутки і втратили усі свої гроші. Гірше, якщо ці гроші були позичені під обіцянки "швидко повернути з відсотками".
Найчастіше клієнтами Форекс-центрів стають люди, які чесно, довго та важко заробляли свої гроші, але в якийсь момент виявили слабкість та необізнаність.
Хтось дізнався, що у нього скоро народиться онук, і потрібно наскладати новому подружжю на квартиру. У когось скоро пенсійний вік, який хочеться прожити з більшою гідністю. Хтось захворів і збирає кошти на операцію. Ще хтось має абсолютно прозаїчне бажання жити "приспівуючи" та нічого не робити.
Людські слабкості використовують менеджери форекс-центрів. Зазвичай вони працюють "на відсотках" від залучених коштів. Це неабияка мотивація. Менеджери дізнаються у "клієнтів" про їх життєві потреби і намагаються скласти "фінансовий план", який допоможе реалізувати їх бажання.
Бесіду про фінансове майбутнє пробували вести з автором працівники QB Finance, офіс якої знаходиться у престижному бізнес-центрі "Парус" у Києві. Багато вони не дізналися, адже автор прийшов з однією метою: зрозуміти суть бізнесу. Почуте може розчарувати вкладників компанії.
Що пропонує QB Finance
Головний офіс компанії - у Москві. Саме там, за словами працівників, сидять супер-дилери, здатні заробляти для людей гроші на світових фінансових ринках. У київському офісі працює близько 30 людей, переважно молодь.
Фірма пропонує передати гроші у довірче управління однойменній Кіпрській компанії. Розмір інвестицій - від 30 тис дол, але можуть "піти назустріч" і прийняти 10 тис дол. Гроші нібито будуть розміщувати у різні фінансові інструменти, серед яких найчастіше звучать акції компаній США.
Компанія не втомлює клієнтів аналітикою. Таким є головний сайт компанії на 2 жовтня.
Отримана презентація гласила, що прибутковість "високодохідного" портфеля у 2012 році становила 44%. Даних за 2013 рік на початку 2014 року "ще не було".
Склалося враження, що система управління коштами QB Finance створена так, щоб з високою вірогідністю залишити QB Finance у прибутках, а клієнтів у збитках.
Підставою для такого припущення є пункт договору, у якому прописана схема виплати комісії для QB Finance за управління коштами. Так, QB Finance має право стягувати з клієнта 30% від його прибутку за підсумками місяця.
Місяць торгівлі на фондовому ринку США є надто коротким періодом для розрахунку комісій. Зазвичай компанії стягують комісію за підсумками року. Ось для прикладу розрахунок вигоди від інвестицій в індекс акцій США за 2011 рік.
Що ж пропонує QB? Навіть за умови росту фондового ринку за підсумками року клієнт може опинитися у збитках. При цьому QB може отримати не тільки весь його прибуток, а й частину його початкового депозиту.
Це лише за умови, що клієнт не буде робити жодних інших операцій - лише вкладатиме гроші в інструменти, що базуються на індексі Доу Джонса. Хоча напевно і в цьому разі з нього "знімуть" ще й комісію за послуги банку.
2011 рік у цьому прикладу вибраний не випадково, адже тоді спостерігалися значні коливання ринку. Для імітації подібного варіанту розвитку QB може набрати у портфель акції з високим коефіцієнтом "бета". Коефіцієнт "бета" показує, наскільки сильніше коливаються акції компаній порівняно з фондовим ринком в цілому.
Набравши у портфель акцій з історично нестабільними цінами, QB з високою імовірністю гарантує збиткові та прибуткові місяці протягом року, незважаючи на динаміку ринку в цілому. Обґрунтованих претензій клієнт висловити не зможе, адже його попередили, що вкладатимуть у ризикований портфель акцій.
Не виключені і більш зухвалі схеми. Так, торговці QB можуть для однієї частини клієнтів купити акції компанії Google, а для іншої частини - продати. Таким чином, незалежно від того, чи виростуть акції, QB за підсумками місяця все одно зніме свою комісію принаймні з частини клієнтів.
Робити для клієнтів протилежні за змістом операції дозволяє система індивідуальних рахунків клієнтів, які пропонує QB. Жодних зобов'язань робити для клієнтів одинакові операції договір не містить.
Чи є це фінансовою пірамідою
Класична ознака фінансової піраміди - сплати підвищених доходів попереднім клієнтам за рахунок наступних. У якусь мить, коли надходження грошей надто велике, їх отримує засновник піраміди, а усі клієнти залишаються ні з чим.
QB працює за іншою моделлю, тобто це не піраміда у класичному вигляді. Скоріш за все, працює модель, притаманна форекс-центрам: "гроші втрачає кожен клієнт". Хоча можливі варіанти, коли хтось деякий час заробляє.
Насторожує надто стабільна та висока дохідність у презентаціях QB. З одного боку, там згадується, що це "модельна дохідність", себто може і не стосуватися реальних результатів. З іншого боку, якщо такий результат в цілому показують принаймні частині клієнтів, то лише з рекламною метою.
Взагалі, як і жоден інший форекс-центр, ця компанія не розкриває навіть узагальнені підсумки роботи клієнтів. Отримати дані про історичну дохідність портфелів QB непросто - довелося просити окремо і наполегливо. Тільки у презентації за 2010 рік є чіткі цифри, а не просто графіки.
Цифри показують прибутковість усіх трьох торгових стратегій кожного місяця. Причому "середньозважений" портфель дохідніший за "консервативний", а "високодохідний" більш прибутковий за "середньозважений" кожного місяця.
Повірити у це важко. Так, індекс фондового ринку США, в акції якого найбільше інвестують у QB, був збитковим у п'ятьох місяцях 2010 року. Графіки дохідності у всі інші періоди діяльності компанії показують подібну картину.
У світі є фінансові генії, але навіть вони не можуть заробляти щомісяця. Через значні коливання на ринку навіть у найкращих інвесторів, за умови інвестицій в акції, будуть прибуткові та збиткові місяці. У QB Finance, згідно з презентацією, спаду не буває ніколи - завжди лише прибутки.
Також підозрілою є система формування звітності за рахунками клієнтів. Так, виписки за рахунком формуються щомісячно, а не щоденно.
Шахрай Медофф, який створив найбільшу фінансову піраміду в історії, надсилав дані про операції на рахунку своїх клієнтів щомісяця. За підсумками місяця він просто дивився, акції яких компаній показали зростання, та постфактум створював фіктивну історію прибуткових операцій.
Компанії, які себе поважають, надсилають звіт про операції кожного дня або щоразу при здійсненні операції. Таким чином повністю виключається можливість шахрайства у стилі Медоффа. Чому QB надсилає інформацію про стан рахунка лише за підсумками місяця - питання відкрите.
Джерела і перспективи QB
На сайті компанії є фото менеджерів та їх посади, але нема біографії жодної особи. По суті, клієнт отримує мінімум інформації про людей, які беруться управляти його коштами. Навіщо приховувати цю інформацію, незрозуміло, але можна зробити відповідні припущення.
Керівники QB Finance на московському сайті компанії.
ТОВ "Кьюбі фінанс Україна" очолює Олег Акіменков, який керує компанією з перших місяців 2012 року. Жодних даних про цю особу автору знайти не вдалося. На офіційний запит "Економічної правди" компанія не відповіла. На листи не відреагували ні російський, ні український менеджмент QB.
Наразі близько 30 співробітників компанії намагаються брати з вкладників суми від 10 тис дол. Інформацію про потенційних вкладників вони, схоже, отримують з нелегально отриманих баз даних. Через це QB Finance свої послуги, на відміну від MMCIS, активно не рекламує.
Проте навіть ця діяльність привернула увагу окремих професійних фондовиків. Так, Професійна асоціація реєстраторів і депозитаріїв уже направила лист до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Щодо ознак здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів без ліцензії НКЦПФР".
Справді, послуги, які пропонує QB, повинні підпадати під ліцензування. У ТОВ "Кьюбі фінанс Україна" навіть формально сформований статутний капітал у розмірі 7 млн грн - мінімально необхідний для отримання відповідної ліцензії. Однак жодних ліцензій за даними Єдиного ліцензійного реєстру у компанії нема.
Якщо у компанії з'являються розчаровані клієнти, то навряд чи вони будуть звертатися до місцевих органів. Річ у тім, що рахунок QB відкриває за кордоном, а робити це українцям без індивідуальної ліцензії НБУ заборонено.
Якщо компетентні органи дізнаються, що клієнт відкрив рахунок за кордоном, то за українським законодавством на нього чекає штраф, рівний сумі вкладу. Отже, гучних скандалів навколо QB чекати не варто.