Проте їхні зусилля не завжди виправдовують очікування клієнтів.
Навіщо українська еліта зверталася по допомогу до лобістів у США – в матеріалі РБК-Україна.
Українські політики і бізнес-еліта, обстоюючи свої інтереси в США, усе частіше вдаються до послуг професійних лобістів. У 2018 році американські "торговці впливом" отримали майже 3,5 млрд доларів, підрахували в Центрі відповідальної політики США. У тому числі 2,6 мільйона доларів їм виплатили клієнти з України.
У різний час, починаючи з 90-х років, по допомогу до лобістів зверталися українські політики, депутати, члени Кабміну, бізнесмени, компанії, партії, організації і навіть органи влади.
Лобізм у Сполучених Штатах – цивілізований інструмент впливу на можновладців, чітко регламентований законом. Тоді як в Україні новина про угоду з американською лобістською компанією може обернутися скандалом.
Саме тому українські політики часто відхрещуються від цієї співпраці, незважаючи на контракти, розміщені на сайті міністерства юстиції США.
Таємничий меценат Зе-команди
У квітні цього року, незадовго до другого туру президентських виборів, на сайті мін'юсту США з'явилося повідомлення про контракт між лобістською компанією Signal Group Consulting і Володимиром Зеленським.
Третьою стороною договору значиться Маркус Коен, який "законно уповноважений діяти від імені Зеленського". Адреса замовника, зазначена на сайті мін'юсту – другий поверх торгового центру "Олімпійський", де був зареєстрований офіс "Зе-команди".
Згідно з контрактом, Signal Group для "підвищення іміджу Зеленського", серед іншого, узяла на себе зобов'язання організувати зустрічі з представниками влади США, а також представити його і команду американським медіа. У другій половині липня компанія докладно відзвітувала мін'юсту США про завдання, виконаних за контрактом. Її співпрацю з командою Зеленського тривало з 3 квітня по 21 травня.
Відповідно до звіту, орієнтовно з 15 по 17 квітня американські лобісти організували низку зустрічей для представників Зеленського у Вашингтоні. Зокрема в Держдепі, Раді національної безпеки й офісі конгресмена Брендона Бойла. Мова також йшла про зустріч або екскурсію в Білому домі.
Крім того, в документах Signal Group в ці дні вказані зустрічі в Центрі стратегічних і міжнародних досліджень, Центрі Карнегі, а також в Інституті Катона. Цікаво, що буквально після візиту українських гостей, 18 квітня співробітник Інституту Даг Бандоу опублікував в журналі The National Interest статтю "Яким буде президентство Володимира Зеленського", де він переказує своє інтерв'ю з Іваном Бакановим, проведене у Вашингтоні.
Паралельно у звіті згадується, що у квітні Signal Group вела переписку й зідзвонювалась із сенатором від штату Огайо Робом Портманом. А вже в травні, після інавгурації Зеленського, Портман відвідав Київ і зустрівся з новообраним президентом.
Крім гонорару в 60 тисяч доларів, передбаченого договором, лобістам також відшкодували додаткові витрати в розмірі 9,4 тисячі доларів на перекладачів, харчування в ресторанах, лімузини і таксі. Всі вони були зроблені в дні візиту української делегації.
Зі звіту випливає, що оплату за послуги Signal Group здійснював Маркус Коен. Його ж підпис стоїть у договорі, навіть у тій графі, де повинен був підписуватися особисто Зеленський. Сам Зеленський та його команда заперечують наявність будь-якого контракту з американськими лобістами.
У жовтні Коен також оприлюднив звіт про роботу в інтересах команди президента. Його перша зустріч із Зеленським відбулася в середині лютого, їхньою контактною особою був нинішній глава СБУ Баканов. Серед іншого, Коен підтвердив, що Signal Group допомагала з організацією триденного візиту соратників Зеленського в США.
Коен стверджує, що допомагав Зеленському безкоштовно, за власною ініціативою, сподіваючись отримати посаду в українському уряді. А його домовленість з українським клієнтом не передбачала будь-якого відшкодування витрат, говориться в анкеті на сайті мін'юсту.
Між іншим, крім 70 тисяч доларів, виплачених Signal Group, сам Коен у період співпраці з командою Зеленського витратив ще 35 тисяч доларів на перельоти в Київ і Відень, ресторани, готелі та транспорт.
Лобісти Тимошенко
Фірма, що працювала в інтересах Зеленського, Signal Group – "дочка" компанії Wiley Rein. Остання багато років просувала в США інтереси Юлії Тимошенко. Втім, починаючи з 2014 року, над іміджем лідера "Батьківщини" в Штатах працювали ще кілька компаній, зокрема MKW Group, Livingston Group і Avenue Global Strategies.
Те, що клієнтом цих компаній була Тимошенко, в їхніх офіційних документах ніде не зазначено, за винятком контракту з Avenue Strategies. Лідер "Батьківщини", у свою чергу, будь-яку співпраця з лобістами заперечувала. У більшості випадків контракти укладалися через посередників, а оплату за них проводили маловідомі іноземні фірми. Тим не менш, у звітах лобістів можна чітко простежити роботу в інтересах Тимошенко.
Одним із замовників лобістських послуг для голови "Батьківщини" була белфастская фірма Aveiro LP. У 2016 році вона найняла лобістів з Wiley Rein. Згідно зі звітом компанії, в лютому минулого року вона організувала для свого клієнта низку зустрічей зі спеціальним представником Державного департаменту США з питань України Куртом Волкером, помічником Державного секретаря США у справах Європи і Євразії Вессем Мітчеллом, сенаторами Бобом Коркером і Марко Рубіо.
У той же час 9 лютого 2019 року у прес-службі "Батьківщини" повідомили, що Тимошенко зустрілася з Волкером, Мітчеллом, Коркером і Рубіо під час її візиту в Штати.
Інший приклад: в одному зі своїх звітів Wiley Rein зазначила, що у її клієнта 2 лютого 2017 року відбулася незапланована коротка зустріч з президентом США Дональдом Трампом у вашингтонському готелі Хілтон. Якраз у цей день і в тому ж місці, за повідомленнями партії "Батьківщина", Тимошенко бачилася з американським президентом.
Крім того, за договором з Aveiro, в лютому цього року лобісти розповсюджували брошури з новинами про Тимошенко і її політсилу.
У червні 2018 року контракт про співпрацю з Wiley Rein уклав безпосередньо чоловік Тимошенко – Олександр. Документ з'явився на сайті американського мін'юсту тільки в березні цього року. У договорі зазначається, що Олександр Тимошенко діє в інтересах його дружини, голови "Батьківщини".
Виявилося, що Wiley Rein співпрацювала з Олександром Тимошенком ще з 2012 року, консультуючи його в юридичних питаннях. Послуги лобістів обходилися Тимошенку по 35 тисяч доларів в місяць. Співпраця Wiley Rein як з Aveiro, так і з чоловіком Тимошенко завершилася в червні цього року.
Робота в інтересах Тимошенко очевидна й у випадку з Livingston Group, найнятої Innovative Technology and Business Consulting влітку минулого року. Наприклад, згідно зі звітом, компанія намагалася організувати для Тимошенко зустріч під час переговорів Трампа і Путіна в Гельсінкі 16 липня минулого року, а також низку зустрічей під час Мюнхенської конференції з безпеки на початку лютого цього року. Згідно з контрактом, який закінчився в липні цього року, вартість послуг Livingston Group становила 50 тисяч доларів на місяць.
Високі ставки
На початку 2017 року до лобістів із BGR Group звернулася Національна рада реформ при президентові Порошенку. Спочатку в анкеті замовником послуг був зазначений уряд, який, за договором, представляв заступник голови АП Дмитро Шимків. На Банковій тоді назвали ці дані "помилковими". Незабаром BGR опублікувала виправлений контракт.
Мета їх допомоги полягала в "просуванні інтересів України в США, залученні інвестицій та інформуванні про результати реформ". До речі, в останні роки BGR входить у трійку найбільш затребуваних лобістських компаній Сполучених Штатів.
За їхні послуги Нацрада за посередництва громадської організації "Фонд підтримки реформ в Україні" з січня до червня 2017 року заплатила 300 тисяч доларів. В Адміністрації президента тоді пояснили, що оплата лобістам здійснювалася за рахунок приватних донорських коштів, якими оперував Фонд.
З 2003 до 2005 року американських лобістів наймав і тодішній прем'єр-міністр Віктор Янукович, відбілюючи свій імідж серед еліти США. Над цим завданням працювало три компанії – DB Communications, JWI, Venable, а також лобіст Олексій Кисельов.
З 2006 до 2012 року з Януковичем і Партією регіонів співпрацював відомий американський політтехнолог Пол Манафорт. У 2017 році його діяльністю в Україні зацікавилися правоохоронні органи США, запідозривши політконсультанта в незаконному лобізмі інтересів Януковича і його політсили. Щоправда, це лише один із епізодів, в яких звинувачують екс-голову передвиборного штабу президента Трампа.
По допомогу до лобістів звертався і НАК "Нафтогаз України". У лютому 2017 року, згідно з реєстром американського мін'юсту США, "Нафтогаз" найняв компанію ValueBridge для допомоги в питаннях комунікації і зв'язків із громадськістю в США", в проведенні корпоративної реформи і пошуку партнерів для розвідки і видобутку газу.
У листопаді того ж року НАК найняв іншу компанію – Yorktown Solutions. Її завдання полягало в просуванні українських газових інтересів у США, у тому числі інформуванні про ризики будівництва "Північного потоку-2".
У березні 2018 року у Yorktown Solutions з'явився ще один клієнт – Київська міська організація роботодавців нафтогазової галузі, до складу якої входить НАК "Нафтогаз" та її дочірні підприємства. За даними Центру відповідальної політики, в 2018 році ця організація стала лідером за витратами на лобістів в Україні, виплативши Yorktown Solutions 900 тисяч доларів.
Серед завдань американської компанії, описаних в контракті – інформування зацікавлених сторін у США про загрози будівництва обхідних газопроводів, зокрема "Північного потоку 2", і про реформу ринку газу в Україні.
Багато років послугами американських лобістів користуються й найбагатші люди України. Наприклад, Дмитро Фірташ, який у 2014 був затриманий в Австрії за запитом ФБР. Протягом останніх п'яти років бізнесмен живе у Відні, чекаючи остаточного рішення у судових спорах про його екстрадицію в США.
З літа 2014 року до липня цього року Фірташ співпрацював із компаніями Lanny J. Davis & Associates і Davis Goldberg & Galper, які надавали йому правове та юридичне консультування. Про будь-яку комунікацію з представниками влади Сполучених Штатів у звітах компаній не згадується. В основному вони спілкувалися з американськими медіа.
Протягом останніх семи років із консультантом Демократичної партії США Дагом Шоном співпрацює мільярдер Віктор Пінчук. Лобістські послуги Шона обходяться бізнесмену в 40 тисяч доларів на місяць, не враховуючи додаткових витрат. Мета цієї співпраці описана як "посилення діалогу з американськими політиками щодо демократизації та європейської інтеграції України". Шон також допомагає Пінчуку в організації форумов YES.
Примітно, що в серпні цього року Шон виступав свідком у справі про діяльність екс-радника Обами Грегорі Крейга в Україні. За заявою Шона, чотири мільйони доларів за звіт американських юристів зі Skadden Arps про справу Юлії Тимошенко у 2012 році сплатив саме Пінчук. Хоча замовником звіту виступав уряд України. Тоді цей документ складали для того, щоби виправдати переслідування Юлії Тимошенко командою Януковича.
Данина моді
На практиці результати діяльності лобістів не завжди виправдовують очікування клієнта. Ці люди зазвичай беруть багато грошей, але показують малий результат, вважає колишній посол України в США Валерій Чалий.
За його словами, традиційні дипломатичні канали можуть бути набагато ефективнішими. Лобісти можуть забезпечити контакти з американськими чиновниками середньої ланки, але якщо мова йде про рівень Білого дому – тут без посольства не обійтися, пояснив Чалий одному з інтерв'ю.
"Більшість наших політиків хочуть, щоб американський лобіст влаштував йому зустріч із Трампом, провів необхідну резолюцію через Палату представників або Сенат, вивів на кількох впливових людей у вашингтонських колах і організував підтримку в засобах масової інформації", – говорить політолог Кость Бондаренко.
Це так званий джентльменський набір, який українські замовники часто розраховують отримати від лобістів, уточнив експерт. Незважаючи на те, що впливові українці з року в рік продовжують робити ставки на американських лобістів, на практиці їхній ефект досить обмежений, погоджується політолог Володимир Фесенко.
"Це швидше якась данина моді. Причому можу сказати парадоксальну річ: послуги американських лобістів коштують не набагато дорожче, а іноді навіть дешевше, ніж у деяких українських політконсалтингових і PR компаній. Хоча історія з Манафортом продемонструвала, що крім офіційних бюджетів можуть бути й неофіційні", – сказав політолог.
Здобуваючи підтримку та позитивний імідж у владних колах Вашингтона, впливові українці викладають десятки тисяч доларів на місяць. Вони воліють приховувати роботу з лобістами, хоча в цьому немає нічого такого, що би суперечило українському закону. Але якщо політик виплачує "торговцям впливом" гонорари, які помітно перевищують доходи та активи, зазначені в його декларації – тоді вже виникають питання.
Уляна Безпалько