“Я не думаю, що стратегічно в України є будь-які амбіції чи апетити до постійного утримання російської території. Українці ніколи не хотіли жодного шматка Росії”
“Найдраматичнішим просуванням на суші” з часів контрнаступу України у 2022 році назвали ситуацію в Курській області Росії у американському аналітичному центрі Atlantic Council. 15 серпня на запрошення Центру експерти проаналізували наступ ЗСУ на російську територію та "безсилу" реакцію Росії, зокрема і причини незастосування ядерної зброї Володимиром Путіним.
Дебра Кейган, старша дослідниця Атлантичної ради порадила західній спільноті не вживати слова “окупація”: “Я не вважаю українські сили безвідповідальними, як російські. З моєї точки зору, Україна не має наміру завдавати болю і страждань цивільному населенню в Росії так, як Росія зробила це в Україні. Україна не діє так. Так не діють цивілізовані країни”.
На думку Кейган, намір українців полягає “не в тому, щоб змусити страждати цивільне населення”, а натомість щоб “змусити страждати Путіна та його війська”, яким слід зрозуміти, вони можуть відмовитися від “цього безглуздого мислення, ніби вони можуть захопити світ”.
Найскладнішим питанням наразі є прогнози про те, що станеться надалі, каже Андрій Загороднюк, міністр оборони України у 2019-2020рр.:
“Очевидно, попереду ще очікуються сюрпризи. Україні вдалося щось таке, що вважалося багатьма аналітиками немислимим – здивувати Росію не зовсім традиційною операцією”.
Спочатку операція виглядала як рейд, каже Загороднюк, але вже стало зрозуміло, що йдеться не про рейд, оскільки українські військові зробили окопи та осіли у регіоні, щойно було повідомлено також про створення першої військової комендатури на території міста Суджа, щоб керувати справами на місця.
“Я не думаю, що стратегічно в України є будь-які амбіції чи апетити до постійного утримання російської території. Українці ніколи не хотіли жодного шматка Росії”, – сказав Загороднюк, зауваживши, що Суджа упродовж кількох днів була столицею України. Про це днями написав у Фейсбуці представник Офісу президента України Владислав Власюк.
“Але це абсолютно не має значення, – додав Загороднюк. – Це міжнародно визнана російська територія, і це лише показує, що історичні порівняння, до яких вдається Путін, виправдовуючи окупацію, не мають сенсу”.
Україна не хоче російської землі, каже ексміністр: “Україна лише хоче, щоб росіяни зазнали поразки в окупації нашої землі”.
Вся операція, за словами Загороднюка, спланована і здійснена зі знанням того, що у Росії дуже мало ефективних усередині самої країни, окрім сил на сході України, “куди Росія намагається прорватися, і дуже повільно, але неухильно, займає певну територію”.
Тому, каже експерт, оперативною метою курської операції є відволікання, і перш за все на політичному рівні.
І якщо російські генерали вирішать не відводити війська з фронту в Україні, то ЗСУ продовжуватиме рухатися углиб Росії, припускає Загороднюк.
Це створює величезну проблему для Росії, головним чином політичну.
З оперативної точки зору немає важливих об'єктів, які Україна могла б захопити, але політично та іміджево влада Росії зазнає неуникних суттєвих збитків.
Костянтин Еггерт, журналіст Deutsche Welle, колишній очільник московського бюро російської служби BBC наголосив, що операція у Курській області продемонструвала відсутність професійної військової координації між відповідними службами у Росії, як і належного рівня управління загалом:
“Ми бачимо абсолютно імпотентну реакцію”.
Він пояснив ймовірні причини. Велика кількість росіян вже зрозуміли, що йти в бій проти України означає або смерть, або повернення із серйозними пораненнями, у стані, непридатному для нормального життя. Тому все менше людей готові йти воювати навіть при підвищенні оплати за це.
Політично Путін опинився у, можливо, найбільш небезпечній ситуації за 25 років правління, каже Еггерт. Якщо він піде на мобілізацію, що зачепить великі міста – а там люди більше поінформовані, живуть краще, розуміють суть війни більше – то люди масово протестуватимуть проти того, щоб їх відправляли на смерть:
“Путін не хоче, щоб військкомати опинилися перед камерами сотень смартфонів, і це все вийшло на CNN та у соцмережах в Росії. Тому він не хоче тиснути і тому ми бачимо цю абсолютно безсилу реакцію на український рейд”.
Ядерні погрози – блеф. Тому заборона ударів углиб Росії – стратегічна помилка Заходу
За словами експосла США в Україні Джона Гербста, наразі немає жодних індикаторів готовності Росії застосувати ядерну зброю:
“Я думаю, що це дуже чітко демонструє, що його [Володимира Путіна, – ред.] ядерні загрози були очевидним блефом”.
"Це мало бути очевидним понад рік тому, – каже Гербст. – Але ми не бачили визнання цього Білим домом чи в інших столицях. Володимир Зеленський належним чином просив дозволити йому використовувати американську зброю проти військових цілей у Росії. І отримав лише частковий дозвіл. Ми досі не дозволяємо українцям використовувати ATACMS".
Можливо, угода була укладена, але не оприлюднена, і "ми таки побачимо як ракети приземляться на російській землі", припускає аналітик.
"Але оскільки ми цього не бачимо, мабуть, відповідь все ще “ні”. І це серйозна стратегічна помилка західних лідерів. Немає сумнівів у тому, що мир можливий лише в тому випадку, коли московські сили зазнають серйозної поразки. Чому ми одягаємо наручники на військових? Це просто погана стратегія. Це не входить до американських інтересів і тільки призводить до більшої кількості смертей українців”, – додав Гербст.
Він переконаний, що Україні слід і далі просити такого дозволу на дальні удари та наполягати. І “можливо за три дні чи через 12 місяців” дозвіл буде отримано.
"Для них [росіян, - ред.] існують певні загрози довкола. Та якщо ви повторите оце "у нас є атомна зброя" п’ять разів під ряд, то зрештою [ця погроза, - ред.] стане абсолютно порожньою", – погодився із тезою про ядерне блефування Росії Костянтин Еггерт.
Читати також: Я був дуже здивований, що Путін не оголосив війну, - аналітик ISW Баррос про Курську операцію ЗСУ. Інтерв'ю