Відео надав телеканалу «112 Україна» антикорупційний орган у відповідь на запит журналістів. Чи може НАБУ або інші правоохоронні органи надавати відео, що є матеріалами кримінального провадження, «Слово і Діло» запитало експерта «Реанімаційного пакета реформ» Злату Симоненко.
«Якщо відео належить до матеріалів досудового розслідування, то виключно слідчий або прокурор, оцінюючи ці докази, ухвалює рішення, оприлюднювати їх чи ні. Разом із цим, враховуючи, що йдеться про відео, яке є матеріалами слідства, а не просто записом якихось телепрограм, не варто оприлюднювати його до суду», – вважає Симоненко.
На її думку, НАБУ використовує цей інструмент заради захисту від політичного тиску. Незважаючи на те, що в НАБУ намагаються діяти в інтересах держави, ці нарізки відео, яке насправді триває не три хвилини, а, умовно кажучи, 20 годин, дещо спотворює сприйняття підозрюваного й порушує презумпцію невинуватості.
«Є навіть спеціальні фірми, які надають такі специфічні послуги, щоб із відео зробити коротенький ролик, який формує в глядача потрібне ставлення до звинувачуваного. Не завжди ця нарізка дає стверджувальні підстави казати про те, що особа винна. Я не підтримую цю ідею, адже, на моє переконання, оприлюднення будь-яких матеріалів завжди шкодить досудовому слідству», – сказала юрист.
За її словами, за кордоном, наприклад, у Сполучених Штатах, ніколи не показують наперед відеодокази, хіба що у випадках, коли злочин стосується тероризму або національних інтересів держави.
«Якщо прокурор стверджує, що в нього є докази того, що особа є винною, то цього для суспільства достатньо. В нас зазвичай спочатку показують відео, а потім говорять про якусь підозру особі. Це не лише НАБУ, це й Генеральна та військова прокуратури. В нас поки що політично-правоохоронні органи», – відзначила Симоненко.
На її думку, для суспільства важливо побачити повне відео й зробити власний висновок, а не «проковтнути» вже готову ідею провини особи. Водночас для суду в першу чергу вагомим є те, як це відео було отримане. Від цього залежить, чи візьме його до уваги суд як належний доказ.
«Я не знаю випадків, коли б оприлюднення відео на стадії досудового розслідування пішло на користь правоохоронним органам. Захист може наперед продумати стратегію. Можна придумати додаткові експертизи й безліч варіантів, як розбити цей доказ», – зазначила юрист.